Христо Радевски
Безсмъртната

chitanka.info

Ти мислиш, че — цяла в мъгла и тъга —

земята е вече умряла сега?

Че острия вятър — студен и печален, —

това над трупа й е химн погребален?

Че белия сняг — над полята прострян, —

това е мъртвешки прощален саван?

Земята е жива, но морна тя дреме

и топли в гръдта си голямото семе.

Голямото семе, зарито в пръстта,

в което таи се и зрей пролетта.

И щом се април над земята въземе,

ще пръсне дара си голямото семе.

Ще бликнат потоци, ще грейнат цветя

и гъста трева ще покрие пръстта.

И птичите песни в гората ще звъннат,

гори и поля в светлина ще потънат.

Ще сетиш ти — щом заговори пръстта —

земята е жива, безсмъртна е тя.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.